סיפור טיול רגועים וקטנועים , אוגוסט ‏2001

פניה אישית:
לשלושת האופנוענים הרכובים על קאוואסאקי ZX ירוק, סוזוקי בנדיט 600, ועוד אופנוע בסטייל ספורטיבי דומה. שלושתכם הגעתם בסערה מכוון חולון למקום הכינוס, בשעת בוקר מוקדמת ב18.8-, העמדתם את האופנועים ובאתם להאזין לתדריך שהעברתי. מצטער אל  אי ההבנה, מאד מעריך שקמתם מהמיטה של שבת והגעתם. מקבל בהבנה את העובדה שעזבתם בסערה... אשמח אם תתקשרו אלי, 03-6209316, לאלחנן.
באותה שעת בוקר  מוקדמת הגיעו כ- 30 דו"גים ו- 3 קופסאות. באתר ארוחת הבוקר במערות חזן הצטרפו אלינו עוד כ - 15 דו"גים. הרבה פרצופים מוכרים שנעים לראות. סיפור הדרך ולוח הזמנים המפורט  (מפורמט מחדש על פי רעיון מבריק של קובי "RF600R" יוספיה , הזאב בעור של רגוע), עזר ללירון והטנדר של "אייל המהיר" למצא אותנו במערות חזן. משה סמוכה, שהצליח לשכנע את אשתו לעלות על הקטנוע,  ראה את לירון - או יותר נכון ה-CH250  של משה התאהב בלירון, קפץ על העגלה והשאיר את משה ואשתו סגורים בקבינה, כשהוא נהנה ממזג האוויר הקריר ומהדרכים המתפתלות למעלה לבירה.
אורן "המנוע" קוזלובסקי עם עינים מבריקות אפילו יותר מתמיד, הביא לניסוי מירסים עם אוזניה, באדיבותם  של יהודה טל וחברת מירס. האוזניות שבאו עם המירסים לא ראו קסדות מעולם כך שהן התקבלו ברגשות מעורבים, כלומר קרין ויתרה על האוזניה מיד ואילו אני, אוהב גדג'טים שכמוני, התנדבתי להקריב את אוזני השמאלית למען הקידמה. 
לאחר ארוחת בוקר כיפית, ואחרי הסיפור המרגש שסיפר לנו אורי, מפעיל המקום,  על מערות חזן בנות 2000 השנה - המצוקה, הסתר והכוננות שהיו מנת חלקם של התושבים בתקופת בר כוכבא - ולא לפני  שקרין בחנה את כל התאנים ביציאה מהמערות,  תחבתי את האוזניה בכח בין החלק הפנימי של הקסדה לבין אוזני הפרטית ויצאנו לדרך, לכוון ירושליים. לאחר 5 ק"מ, בעודי נהנה מהנוף  סביב תל לכיש, החלה להתפתח  תחושת בחילה , קשורה באופן ברור בלחץ הפיזי הלא מתון שהאוזניה הפעילה. זכיתי לחוויה רוחנית  של נסיעה  בדרך צרה ומתפתלת,  עומד להקיא כל רגע.
רוני ברונר ויוסי רומי הצטרפו לטיול לשמחתי, כך שנמלטתי ממבול השבחים על המסלול (שתיכנן רוני) ועל החוויה  במערות חזן (הצעה של  יוסי). אורנית הקליברית הצליחה לשלוף את נועם ממתחת לשמיכה, והנה קיבלנו מרשלית מעולה ועוד זוג על אופנועים. בזכות מרשל לא מנוסה שאיבד הסבלנות ועזב הצומת לפני שהמאספת הגיעה, חלק מהקבוצה זכה לביקור ספונטני ברחובות הרדומים של ירושליים. המירסים, קרין, אורנית, קובי, רונן פלדמן ,שלמה דבורי , ז'ק ועוד מרשלים-לעת-מצוא דאגו לאיחוד העדר לקראת כנסית סן-פטר "של התרנגול". אב הכנסיה, האב ג'יל,  האיר לנו פניו ובסובלנות וסבלנות הציג לנו את הכנסיה שבמפתיע היה נעים לשהות בה, תחת כיפת  זכוכית צבעונית וקירות צבועים צבעים עליזים. הפסל  ריצ'ארד  שילה  (VN800)  זרח כאחד הקדושים בהסבירו את פרטי דלת הברונזה של הכנסיה ושאר פסלי המקום, פרי יצירתו.
את הפסלים של ריצ'ארד ראינו גם בפונדק אלוויס בצומת קרית יערים. הרבה אלוויסים מברונזה פזורים במסעדה, חלקם שותה בירה, חלקם סתם עושה פוזה. בני דרור, הרצל, עובדיה ובנות זוגם הישרו עלינו מהפנאן והסתלבט. מי שכבר גווע מרעב בצפייה למנות שלא הגיעו ,פרש. הנהנים נשארו, כך שיצאנו  את הפונדק מתי מעט, מזכירים בכך את ימי הרגועים הראשונים, נהנים מהחוויה האופנועית והרגשת הבטחון של הביחד, תחת אור שמש טרום שקיעה. פרידה חייכנית וחמה בצומת חטיבה שבע השאירה בי הרבה טעם של עוד.

כתב: אלחנן שרון
ערכו: אלחנן שרון וקרין כהן