דני שלזינגר כבר לא יתקשר על הבוקר, עם הקול המחוספס שלו, שואל : - נו, איפה הטיול השבוע?
הוא לא יעמוד בצומת (כפי שהתנדב באופן ספונטני בטיולים האחרונים), מחכה עד שיראה אותי סוגרת את השיירה, ומזנק  שוב קדימה.
CBR-900 ; חליפה מלאה ; קוקו מתנופף של שער לבן גולש מן הקסדה . וסנדלים, וחיוך ושקט ונוכחות שעושה לכם טוב. זה היה דני.
דני המתין ללב חדש, להשתלה, כי הלב הגדול שלו התעייף.
הוא רכב על אופנוע. 
הוא גר בשטחים–  שם זה שיגרה לחטוף אבן .בטיול שעבר אלחנן שם לב לחור  גדול בפרינג  של ה- CBR; דני רק אמר : אני גר בשטחים, אתה יודע…
אבל הוא הפתיע את כולם, כל מי שחשש לחייו וגם מי שלא, במוות שאף אחד לא דמיין : ב16- לחודש, דני שלזינגר נפגע מקטר רכבת תוך כדי עבודה בטרקטור.
הטיול של הרגועים יצא השבת, ודני מאד חסר לנו.

קרין כהן