טיול הרגועים של קא"ו – סיפור טיול מאי 2003- אלחנן שרון

מצפה שאול – ההשתתקות וההישקטות.
 במצפה שאול, גלבוע. יעקב ארנשטט נמרח לו מתחת לעץ רענן, מחייך ומתרץ ב"למי יש כח ללכת עד למצפה". קרין בכל ענות חלושה מנסה לשכנע את העדה שהובילה עד עתה "בואו למצפה, הנוף מדהים". מתי מעט עושים טובה ומשרכים דרכם, מפטפטים בדרך העפר המתעקלת ואז – הכל השתתק - לחלקיק שניה  הנוף היכה בנו. השיחות נמשכו אבל בטון וקצב פחות הקטי, כאילו הדוברים מודעים לנוכחותו של הנוף. 
  
אריאל קליין מוכיח סוף כל סוף מומחיות כחובש.
אריאל קליין - חובש.. כדי לבחון את יעילותו החליטה זוגתו של חזי להצרב ברגלה  – צרוף של רגל חשופה ואגזוז חם – (במחשבה שניה נשמע סקסי משהו ) ואריאל בחיוך מנצח הסתכל בחיבה על הערכה ואמר "אני חושב שיש לי משהו שיכול לעזור".

חיים קורן  ומייק
לשמחתי היה לי זמן לשוחח עם חלק מאותם קסומים שבאו. חיים קורן, דמות ציורית, גבוה, רזה, שער כסוף ארוך אסוף בקוקו. מעיל עור  שחור, תואם לאופנוע הב.מ.וו R750/6 הקלאסי שלו.  40 שנה אופנוען, לא מנפנף בכך – פשוט כאן ואיתנו. איך  שהוא הגענו במהלך השיחה לכיף של  הרכיבה וכאן במספר מילים הוא תמצת את מה שהרגשתי – "מה שאני  אוהב על האופנוע זה את השקט לחשוב. 
מייק.
מבנה גוף מוצק, חוסר שקט של מנוע שתי פעימות  ועינים נוצצות כשהוא מדבר על הואלקירי שלו. ההנאה מהאופנוע זולגת ממנו ואיזה כיף שאשתו בראש שלו. כל כך הרבה אהבה לדו"ג הזה, עד כדי כך שהוא לא ישכח את  המנוול ההוא שברגע אחרי אחרון התחרט ובחר למכור  אופנוע נחשק (ואלקירי כמובן)  לבני דרור דווקא.

זוג ות,משפחות וקופסאות
כאילו בתאום, הופיעו כמה משפחות כשבן זוג אחד על דו"ג והשני בקופסה. נתן על הונדה מגנה  500, זוגתו ובתו , אראל על ה –  en500 עם שרית ושלושה הילדים, וקרין ואני עושים "חלאפות" על המושב הצנום אבל הנוח להפליא של ה – DR650, כשזיו, מוצץ בפה ושמיכונת ביד, מנמנם בקצב הנסיעה.
אז נכון, בקופסה אפשר להכניס זיו עם כל אביזרי המלחמה הדרושים (מוצץ, ברבוקון מים, צעצועים) לשוחח עם ערן שמחכים אותי בתובנות ותכנונים מרהיבים לטיולים הבאים.אבל הנוף בחוץ ואני בפנים. 

פגישת חברים של מועדון האופנועים.
ובתחנת דלק הלפני אחרונה – הפתעה נעימה. כמה וי-אפ-ארים אדומים, טוביה ליבוביץ (יו"ר), אבי וקורה בורשטיין, יוסי רוזנבלום (מזכיר) וחבריהם מבשלים למועדון את הטיול הבא לצפון. כיף לראות את המכונות והאנשים היפים הללו משקיעים את זמנם ונשמתם בשם אהבת הדו"ג. מה שנותר לי לאחל להם ולכולנו זה פחות תאונות בכל טיול וטיול.

"חווית נהריים" – בפנים ובחוץ
סתיו – שנראית יותר כמו אביב – מספרת לנו את הסיפור המרגש של  פנחס רוטנברג, "אבי" תעשיית החשמל  הישראלית ושל קיבוץ גשר  ובנוסף – מופע אורקולי עם דגמים שמזכירים  צעצועים. בזכות  החטיבה המרחבית שאיפשרה לנו נסיעה בכביש המערכת היפיהפה הצופה לתחנה, באחת הפניות מתגלים לי מבני הביטון של הטורבינה עם צנור המים הענק היורד אליה בשפוע  והעיניים מאחורי המשקף מתרחבות בהפתעה גמורה – זה נראה בדיוק, אבל בדיוק  כאילו הספיקו להגדיל ולשתול את  הדגם שעזבתי לפני חמש דקות.

כתב: אלחנן שרון, ערכה: קרין כהן

תודות:
- ביטוח גרר – אופנוגרר ובפרט לגולן על הנוכחות הנעימה.
- פרסום הטיול - יובל קנון 
- עזרה בתכנון מסלול הטיול - ערן בן אליא 
- הדפסת תוכנית הטיול - גדי גורפינקל ויובל קנון 
- חובש - אריאל קליין 
- מאסף - רוני פרגר ואראל סמו 
- מובילה (בשיתוף) - קרין כהן 
-  תמיכה לוגיסטית -אראל סמו, ערן בן אליא, אורן קוסלובסקי וענבר קרנר 
- מרשלים – ישראל ובתיה אולמן, אראל סמו , יובל קנון ואייל גרון 
- הערות קונסטרוקטיביות – קרין כהן, גדי גורפינקל וארזה פז 

אלחנן שרון