המוות של האופנועים/ות                                                       30/3/1999

המוות של האופנועים/ות
למד מהם/ן להיות כמוהם/ן
קל ומהיר, משתחל בין סדקי החיים
מגיע ליעודו מהר יותר
ממוות אחר

חייכן וזורח באור  שנהבי
מזמן ומצייר ביד אומן את הארועים
בצבעים אדומים בגווני דם בהיר
מפצעים שטחיים ודם כהה-כהה
מפצעים אנושים.

גלימתו מתנפנפת בעליזות אמיתית
ברוכבו על אופנוע השליחים
מושבו האחורי רחב ומפנק
ופנוי תמיד, מצפה ללמד את
האופנוען/ית הבא/ה איך זה לשבת
מאחור ולא לנוע

מלא אהבה הוא מלטף את 
נהג המכונית, מרדים אותו באמצע
הנסיעה
במשובת נעורי-עד הוא מורח במכחול
עדין שמן צבע באמצע הפניה

בהתפעלות ילדותית הוא תופס
את צעצועיו באצבעותיו הארוכות העדינות
ודוחף אותם זה לקראת זה
זועק בהתפעלות כשעולה
קול ההתנגשות

כל בוקר שהוא פותח את עיניו
החלולות בהתרגשות פעורה לרווחה
חופן בחובו הזדמנויות חדשות
למוות מלא דמיון.

אלחנן שרון