Title: ויהי ביום השישי ויברא את האדם ואת האופנוע
Author: מטח
Last saved by: elchanan

למה קקטוס? או:סיפור טיול רגועים של קא"ו אפריל 2002

ומה יכול להיות כבר מענין בקקטוסים, אופנועים וקטנועים? את זה רצינו לראות באותו יום שבת ראשונה של אפריל, 21 דו"גים שנראו כמו תערוכת פסלים חדשנית בעת שחנו מתחת לסככה של משתלות רגב. והיו גם 4 קופסאות שהכילו משפחות וילדים שהוסיפו לאווירה המיוחדת הרבה חום ואור. מראה מרגש נוסף היה לראות את דורון רותם שהצליח לשכנע את אישתו לבוא כמורכבת על ה –      EN500 ולטעום מהחיידק הזה ואת איציק כהן שלאחר אישתו מגדיל לעשות ומביא את בנו כמורכב.
היה זה יום מיוחד של משולש הגבולות חורף/אביב/קיץ. לאורכו טעמנו מכל אחת מאותן עונות כולל גשם דליל, מה שעשה את הנוף  על עשרות גווני הירוק שבו, לעוד יותר מענין.

שעת בוקר אביבית, מצפה מודיעים – שולחנות פיקניק מפוזרים בין העצים המצלים , מחכים רק לנו. שי בוסה נושם עמוקות ונשבע שהוא יכול להתפנן פה יום שלם. אני מסתכל עליו, מזדהה לחלוטין ומהרהר מחשבות פילוסופיות נוגות על הקוצר הבלתי נסבל של החיים. קשה לתאר איזו מוזיקה יפה זו, השקט הזה, שמקיף אותנו ואת קולות הדיבור, הלעיסה וקולות ילדים משחקים. הילדים האלו כבר לא ישאלו מה כל כך מענין באופנועים וקטנועים – הם פשוט יחיו את התשובה. 

לאט לאט מתנתקים מהסתלבט ומתמסרים לדרך המתפתלת בין שדות ,בתים וצמחיה. קקטוסים ענקיים מקדמים את פנינו בכניסה למשתלות רגב, זרועותיהם מכוסות בפריחה אביבית. כן, כן קקטוסים יודעים לפרוח ועוד איך: אדום, ורוד, צהוב וכל מיני שילובים ביניהם. פועה רגב, עיניה מבריקות כאילו היא מדברת פעם ראשונה על נושא אהוב, פורשת בפנינו סיפור חיים מרתק של יצורים ירקרקים קוצניים דמויי אקורדיון. אורן מצליח לגייס מפועה סיר מתכת על תקן פינג'ן וכמה חבר'ה החוצה לטקס קפסיטו מסורתי וטריפי בינות לדו"גים שעומדים בשקט, יפים לפחות כמו דיירי המקום הקוצניים. 

ובתוך כל זה שמוליק רגב, החצי השני של בעלי המקום עושה לי את היום בהבעה מופתעת ומחויכת "שמע, החבר'ה האופנוענים האלה ממש נחמדים, לא כמו האופנוענים האחרים" הוא זוכה להבהרה שיש עוד הרבה כאלה ואני רושם בצד עוד אדם שתדמית האופנוענים זכתה אצלו לשינוי חיובי.
ארוחת צהריים במסעדה הלבנונית "פטרה" – ג'קי בסבלנות וסובלנות מאפשר לנו להשתלט על חצי מסעדה, שולחן ארוך ארוך. הביחד הזה של ערב רב ומקסים של גילאים ואופי הוא תבלין-על לאוכל המצוין שמוגש. אני מציץ באחינו, אחיותינו וילדינו ורואה את תהליך ההתבהרות והתענגות עת האוכל עושה דרכו בדרך כל אוכל. כל אחד מביע את שביעות רצונו בקולו האופייני והתופעה הכללית היא ציוץ ציפורים שרק אנשים יודעים לעשות, כשהם נהנים.

מנוע הרוטקס של ה – 650F משמיע מעין שריקה כשהוא עולה לסל"ד שיוט תוך כדי שהוא דוחף את המושב הרחב והמפנק שאני מעורסל בו, שבע ומחויך, דרך עוד נופים שמשתנים בדינמיות מרתקת ומשובבת עין.
ופתע – סיום. אדי הנחת, חמקמקים כמו החיים עצמם עולים מכל מי שאני מודה לו על שהקדיש את נוכחותו לקסם, וריחם ריח טוען מצברים להמשך החודש – עד הטיול הבא בשבת הרביעית של מאי, ב- 25/5 שיהיה לכוון דרום. 

כתב: אלחנן שרון

תודות  מאלחנן:
-	לאבי אדמסקי ושי על שירותי הגרר
-	לגדי גורפינקל, יובל קנון ואורן קוסלובסקי על דפי תוכנית הטיול.
-	להראל סמו על איסוף דמי הכניסה למשתלות רגב.
-	להראל סמו על ה"טרמפ" לקרין ושמוש ברכבו כרכב מאסף.
-	לשי בוסה על תפקוד כמאסף.
-     לאורי צייטלין, רונן שפי, ומשה ציון על סימון הצמתים.
-	לאורן קוסלובסקי על הווסטים.
-	לדב טל, אבי מאור, ואיציק כהן על ההערות הקונסטרוקטיביות.
-	ואם שכחתי מישהו – סליחה.